- Hej, Vicky. - Hur är det, fröken Jenkins?
Här har vi mannen.
- Hur är det, älskling? - Inte så bra som du, D.
Varför kallar ingen mig älskling?
- Hur är det, älskling? - Jag mår bra.
- Har ni sett er bror Rafik? - Vad har han nu gjort?
- Tjena, Big Daddy. - Rev, hur är det?
- När ska du installera kylskåpen? - Vi fick låsa in två snubbar igår.
En unge som vill leka mamma-pappa-barn kan kvävas.
Servicekillen strejkar, ska jag lägga in dem själv eller?
Lorenzo, du vet datorerna vi beställde till Regnbågsklubben?
- De kom utan strömsladdar. - Prata med honom här.
Damer, säg åt Rafik att hitta mig innan jag hittar honom.
Lorenzo?
- Du måste prata med Billy. - Om vad?
Han har börjat slå mig. Kan du fatta det?
Är du rädd?
Okej. Jag sätter mig och pratar med honom, okej?
Tack.
Jag sticker, Rev. Roligt att se dig.
Rafik! Dumskallen jag letade efter.
Kom här, grabben.
Vet du vad det här är?
- En fullmakt. - Nej, en Gannon-fullmakt.
- Du kom inte till förhöret. - Förhör för vad? Att jag var svart?
- Kan du prata med honom ikväll? - Jag ska, okej?
Blev du eller blev du inte stannad två på natten med en femma gräs på dig?
- En femma? - Vad gör du i Gannon mitt i natten?
Jag var på väg hem. Höll farten och allt. Jag var svart.
Du vet hur de är, de stannar mig.
- Så du vet? - Försök inte relatera.
De gör oss en tjänst som låter oss ta in dig så det går lugnt till.
- Jag förstår. - Fan, vad jag hatar det här stället.
Jag tänker inte ta skit för att komma hit den här gången.
Det är lugnt, jag löser det.
Rev, Bobby. Big Daddy, hur är det?
- Samma gamla. Vad står på? - Skulle inte ni ta Rafik Dotson åt oss?
Det sade jag. Och vi ska.
Han sade att vi gör det.
Nej, vi är inte här för honom. Vi ska hämta en... Calvin Joy.
Ni vet, ni ska kontakta lokala polisen innan ni kommer in här.
Rev, jag gjorde just det.
Jag ska gå upp med dem.
- Basen till södra utredare 15. - Södra 15, kör.
Södra 15, kontakta akutrummet.
Hör kvinnligt offer till en misstänkt bilkapning på platsen.
På väg. Vart fan stack Rafik?
Alla enheter. Efterlyses: En bilstöld i södra distriktet.
Beige Toyota Camry från New Jersey med registreringsnummer-
-773 VBK, innehas av en svart man mellan 170-175 cm lång.
Sågs senast vid Armstrong.
Lorenzo.
- Ser ni något här ute? - Nej.
Såg någon något?
- Lorenzo. Glöm inte. - Glömma vad?
Bobby, jag åker till sjukhuset. Jag kommer sen.
- Hur mår damerna? - Har du gått upp i vikt?
Bara mer att älska.
- Unge man. - Hur mår min kund?
Här, avdelning tre.
Du säger svart. Mörkare eller Ijusare än honom?
Jag vet inte, det var natt. 170-175 cm, körde i 240 km/h.
- Känns det fortfarande så? - Ja.
Brenda, det här är inspektör Council. Council, det här är Brenda Martin.
- Hur är det? - Inte bra.
Inspektör Council tar det härifrån.
- Vill du ha något? - Nej.
Jag vet att du är arg och trött men ju tidigare vi går igenom det här-
- desto snabbare kan vi göra något gott.
Vill du hellre ha en kvinnlig polis?
Jag våIdtogs inte om du tror det.
Bra. Det var skönt att höra.
De andra poliserna har redan beskrivningen av bilen och killen.
Alla på gatan letar efter honom.
Men om du orkar med det-
- så berätta historien igen.
Jag försökte ta mig till Gannon. Jag bor i Gannon.
Håll käften nu!
Jag var vid Hurley, längst ner av kullen-
- Martyrs Park, där gatan slutar? Och jag hade hört att man kunde gena-
- genom Martyrs och komma ut i Gannon men jag hade aldrig gjort det förr.
Så jag är halvvägs och tänkte...
Det finns ingen väg. Så jag börjar backa ut-
- och en kille dyker upp bakom ett träd. Jag ville inte ha att göra med honom.
Helt plötsligt är han vid fönstret.
Och han öppnar bildörren och säger "Titta vart jag pekar. "
Som att jag ska lämna bilen.
Helt plötsligt drar han ut mig ur bilen. Han drar ner mig så hårt.
Du vet inte hur jag försökte. Jag försökte berätta.
Berätta vad?
Nu måste jag fråga och det spelar ingen roll vad du svarar.
Jag vill bara hitta killen.
Vit tjej från Gannon. Vad gjorde jag där vid den tiden?
Du är offret här, ingen annan.
Jag har varit ren i fem år.
- Och min bror har fallet. - Jaså? Var?
Gannon. Han är polis. Danny Martin.
Danny Martin. Ja, okej. Bra.
Vad gjorde jag där om jag inte skulle köpa knark?
- Jag jobbar i Regnbågsklubben. - Det är bra. Ursäkta mig.
- SI 15 till basen. - Basen.
Jag behöver nå Gannon, en inspektör Danny Martin.
Säg åt honom att kontakta mig.
Jag gick hem och letade efter mina glasögon.
Jag trodde jag hade glömt dem.
Men det hade jag inte, så jag satte mig i bilen och stack.
Du stack och?
Jag berättade resten.
Du vet, jag tror att det är något annat som stör dig.
Säker på att du inte hellre pratar med en kvinnlig inspektör?
Känner du han som gjorde det?
Du, du... Brenda, sluta.
Vet du vem han är?
Det här är din turnatt.
Jag känner alla i Armstrong. Jag äger praktiskt taget stället.
Känner du honom? Vem är killen?
Jag dör, jag dör!
- Min son. - Din son, vad?
Är i bilen.
Nej! Nej!
Brenda, ditt barn är en pojke, va?
Fyra år gammal. Han heter Cody.
- Hur gammal? - Jag sade det!
Lugna dig, Lorenzo...
Sitter han i ett säte? Har han bälte?
- Fram eller bak? - Bak!
Vänta lite.
Det här är inspektör 15.
Bilkapning i södra distriktet-
- meddela alla enheter om att det är en pojke i bilen.
En fyra-årig... Är han vit?
Vit pojke, fyra år gammal i baksätet.
- Han sov. Han var sjuk. - Vänta, Brenda.
Barnet sov eller sover-
- så han kanske inte syns för polisen.
Vad hade han på sig?
Vad har han på sig?
Han hade en... vit... tröja på sig.
En vit tröja.
- Hår. - Kort där fram och långt där bak.
Pyjamasbyxor med ränder.
Randiga pyjamasbyxor... Vänta.
Fan! Inspektör 15 till basen.
Barnet har svart hår, vit tröja och pyjamasbyxor.
Ditt barn sover, va?
Okej, allt den här idioten vill ha är din bil.
Om han ville skada någon hade han skadat dig.
Men han skadade mig!
Han kommer se barnet och lägga honom på trottoaren.
Fan! Okej, jag måste fråga en gång till.
- Vad gjorde du där? - Jag sade ju till dig...
Säg det igen! Vad sade du? Säg vad du gjorde! Igen!
- Jag skulle hitta mina glasögon. - Tog du ditt barn nio på kvällen-
- för några glasögon?! - Jag har ingen barnvakt!
Försöker du straffa mig? Tro mig, det behövs inte!
Det är tätt, okej?
Om han vaknar då? Han kommer var så rädd.
Jag vet att det är svårt för dig men vi ska hitta honom.
Ingen vill vara kidnappare.
Han är min värld och jag svek honom. Han är värd tio av någon annan.
Han är värd tio av mig! Vad gör du?
Adrenalin. Rätt in.
Council, vi har en inspektör Martin här.
Kan du stanna hos henne?
Är det din dotter?
Hon är vacker.
Vad hände? - Din systers bil kapades.
Hon fick lite stryk. Vi tror hennes son fortfarande är i baksätet av bilen.
- Bil? Är han fortfarande där ute? - Han kommer inte långt.
- Var i Armstrong? - Jag vet var du kommer från-
- men kan du stanna hos din syster?
- Jag frågar igen, var är han? - Det är inte ditt område.
Men jag lovar dig att jag...
Har du ens ett foto av honom?
Han finns inte i böckerna.
Nej. Jag menar honom.
- SI 15 till SI 20. Åk till sexan. -20 på sexan.
- Hon behövde gå på toa. - Jag sade ju "stanna hos henne. "
- Vad händer, Big Daddy? - Offret är Danny Martins syster.
Du kan lita på att Gannon kommer.
- Jag vet. De är redan här. - Jag kommer så fort jag kan.
Nej, kom inte hit. Du gör det tio gånger värre.
Ta henne bara till BCI. Jag tar hand om det här.
Brenda?
Invånare av Armstrong. Passera inte barrikaden.
Det här är en avspärrning.
Att du går med de här människorna för att förtrycka oss så här!
Vi har haft sex mord här under de senaste tre åren. Tre var under 18 år.
Och inte en gång fick vi polisnärvaron som vi fick inatt-
- för ett vitt barn! Kan du förklara det?
Lorenzo, min mor har halsfluss och de släpper inte ut någon.
Jag ska ta henne till ett sjukhus...
Bea, det är okej. Hämta din mamma. Jag skickar henne till sjukhuset.
Jag vet vad du gör här. Du kan inte involvera dig i allt och hjälpa henne.
Stick härifrån nu. Ta henne till BCI och gör ditt jobb.
Var fan är hon?
Sjukvårdare!
Ge väg! Ge väg!
- Min väska... - Hör du, vad gör du, va?
Det är en jävla motorväg.
Och du, är du galen? Vad fan gjorde du här?
- Din syster lider här. - Jag ser ingen yxa i hennes huvud.
Han är min son, din jävel!
Jag ska berätta en sak, Council. Han är borta och kommer inte tillbaka.
Om det händer här, finns svaret här.
Vi ska stänga av stället som Berlin tills någon ger oss killen. Jag vill veta-
- om du jobbar i Armstrong eller bara skyddar det?
Polisen ber om er hjälp...
Ta alla härifrån.
Det är hans systerson. Tänk om det hänt dig, vi hade varit här direkt.
För en unge härifrån? Det tror jag inte.
Döda mig inte!
- Gör det inte Calvin! - Gör det!
Calvin! Nej, Calvin!
Hörru, C! Lägg av!
De slängde ut honom ur fönstret!
Backa, hörni. Backa.
Calvin Joy. Innehav med avsikt.
Vi kom aldrig ens in.
Vi knackade tre gånger. Dra åt helvete.
Jag? Din jävel, jag ska visa dig!
Din jävel, jag ska döda dig!
Du har inte fallet längre.
Gör det inte, löjtnant!
- Armstrong är mitt. - Nej, hon är din!
Varför tar du henne hit? Har du kollat på fotografier?
Fantomtecknare då? Hon är din!
Jag älskar honom så mycket.
Kom, Big Daddy, lugna dig.
- Jag älskar honom så mycket. - Jag vet, Brenda.
Jag önskar...
Jag vill ändå jobba här. Jobba hårdare.
- Jag bär så mycket kärlek. - Jag vet, Brenda.
- Vad ska jag göra? Vad ska jag göra? - Tack, damer. Kom, Brenda.
Okej, ge plats, tack.
- Vad är det med dig? - Snart låser vi in dig.
Ska du låsa in mig nu? Gör det.
Lås in mig. Det kanske du borde, ditt kex till bondlurk.
Kan du inte göra något åt det här?
Ni kan inte låsa in folk bara så där.
- Stå bakom barrikaden. - Ta barrikaderna härifrån!
Jag pratar inte med dig...
Ser du honom?
Ta honom upp innan han får problem.
Vet du var hon bor? Möt mig där.
Du får backa! Jag bor här! Det är mitt ghetto!
Billy, kom nu!
Är det Codys mamma? Tror du det var avsiktligt?
Kom igen, inspektör Council.
Det här är en avspärrning. Håll er bakom barrikaderna.
- Nej, snälla. - Okej, okej.
Jag tänkte på sen sak. En gång sade jag "Cody, älskar du mig?"
Vet du vad han sade? "Det är klart att jag gör. "
"Varför frågar du ens?"
Jag ska se om de kan skicka hit en Gannoninspektör.
Fantomtecknaren är på väg.
Han ska teckna kaparen. Jag ska hämta Felicia åt dig.
Försök att sova.
Felicia?
Ser du honom?
Ja.
Jag lovar att ta hand om det.
Tecknaren är på väg. När han är klar-
- ska du se till att hennes huvud är på en kudde. Okej?
Lorenzo. Jag vet ingen i Armstrong som skulle vilja skada Brenda.
Hon var känd. Respekterad.
Okej.
- Tack för det här. - Visst.
Är du i tillstånd att köra?
Självklart.
Vet du vad, ta en tupplur.
- Jag kommer tillbaka om en timme. - Vad fan gör du?
- Jag ser er tydligt. - Hur är det, inspektörn?
- Är du reporter? - Jag? Karen Collucci. Kents vänner.
Vänner till K...?
Jaha, ni är de där som letar efter försvunna barn och sånt.
- Vi hittar dem. - Minns du Corey Baker?
- Och Nedra Davis i Jersey City? - Ja, de dödades.
Jag vet. Vi fann dem.
Om du tror det är till hjälp vill vi hjälpa till med att hitta Cody Martin.
Nej, jag tror inte det.
Inga problem. Ta ett av våra kort om du skulle ändra dig.
Jag slår vad om allt jag har att... Tania Leeds...
...har varit död sen hoppet.
Förmodligen. Men den som tog henne är fortfarande där ute.
Det är årsdag så vi hoppas att någon kan ställa upp...
Du ser halvdöd ut. Hoppas du får sova.
Kolla här.
Vem fan är det, Buddha? Va? Det är Tupac.
Det är Pac.
Men Jas, kom igen. Det är din kropp, inte en affischtavla.
Jag tänkte skaffa Tiger Woods men killarna hade nog inte gillat det.
Ledsen, tiden är över.
Ta det lugnt, okej?
Du med, farsan.
Det är löjligt! De måste till skolan!
Sökandet efter saknade Cody Martin.
Jag är trött på det här. Du måste backa.
Hur ska det här hjälpa? Ni bara trakasserar oskyldiga.
För tre år sedan i Belmont blev en man skjuten med 700 fönster där.
Vi stängde av det i en dag och de gav oss killen på fat.
Tänk om ingen här vet något?
- Om det här inte var Armstrong... - I så fall hade du inte fått fallet.
- Mamman, är hon en skitstövel? - Nej, det tror jag inte.
Om hon är med på det, tror du hon klarar trycket?
Det är dags att pressa henne hårdare!
Bobby, om hon bara spelar har hon fel jobb.
En sak har stört mig. Jag åkte förbi sjukhuset inatt.
Hon sade att hon fick stryk av en svart man, 173 cm lång, 68 kg.
Och då kom jag, svart som sot vid midnatt och dubbel så stor.
Och hon skakade min hand.
Hon borde ha blivit vettskrämd. Men hon skakar min hand.
Vill du göra dig en stor tjänst? Ge henne till mig.
Om hon inte ger sig snart kommer alla de här människorna landa på dig.
Det är fel.
Du, Big Daddy!
Ska du göra något åt det här?
Jag är här i Armstrong på gränsen till Gannon och Dempsy.
Folk börjar bli arga. Det är är andra dagen av sökandet efter Cody Martin.
Polisen tror att bortföraren finns här.
Vi fortsätter bevakningen dagen ut och ger er nyheterna.
Brenda, hör på mig.
Lämna mig ifred.
Varför måste det vara så här?
Varje gång jag ser dig... Säg vad som hände.
Snälla, säg vad som hände.
- Jag har sagt det femtio gånger. - Säg det igen.
Brenda, snälla, vi jagar spöken där ute.
Var är barnet, bilen? Vi hittar inte...
Knarkar du igen? Jag lovar att inte bli arg.
Vadå nej? "Nej, jag berättar inte?"
Nej, lämna mig ifred!
Kan du inte ens uppfostra ett barn?
Brenda, förlåt, men snälla...
Förlåt, men... Brenda, jag är din bror.
Jag älskar dig, säg vad som hände.
Herregud!
Han kom in, jag kunde inte göra något.
- Hittade ni honom? - Nej, inte än.
Jag ska ta dig till Armstrong. Du får se platsen i dagsljus, okej?
- Hur ser det ut? - Arresterade de någon?
Nej, inte än.
Vänta, fröken Martin!
Har de hittat Cody?
Fröken Martin, snälla!
Vad pågår, Zo? Vad händer?
Är det din tjej? Släpp lös henne.
- Slappna av, vi gör inget. - Fortsätt gå.
Det är avspärrat och ni vet det.
Vi gjorde inget!
- Hur ser det ut härifrån? - Vad gör de?
Visa mig.
Visa var du försökte gena genom parken. Exakt där killen hoppade på dig.
Hur ska jag veta? Det var natt.
Jag måste fråga dig en sak.
Annars hade jag inte gjort mitt jobb.
Oftast är det personen som ringde in som gjorde att barnet försvann.
Du menar om jag dödade min son?
Ända sedan jag var liten har jag varit ingenting.
Mindre än det. I min familj, i världen.
De enda gångerna jag märktes var när jag gjorde bort mig.
Hoppade av college, blev avskedad, förlorade lägenheten, knarkade.
När jag fick flytta hem igen för jag inte hade ett öre.
Och när de lade märke till mig, min så kallade familj?
Ögonen, leendena.
Vet du när allt slutade?
För dem? För mig? När jag fick min son.
När jag fick Cody.
Så fort jag fick honom i mina armar blev jag... mer.
Jag blev typ "dra åt helvete med er!"
Ni kan inte röra mig! Ni kan inte vara det här... barnets mor, jag!
Jag är det! Så mördade jag honom?
Han födde mig. Han gjorde mig.
Jag skulle slakta mig tio gånger om innan jag krökte ett hår på hans huvud.
- Kan du inte hjälpa till? - Kan du inte lägga av?
Om jag bara kunde det.
Men det har sitt eget liv nu.
22 år av polisande i den här staden...
...saker jag ser hela dagarna...
...gör et mcyket svårt att ha tro på mänskligheten.
Men jag tror på Gud.
Jag tror att allt som händer oss, det bra, det dåliga...
Det händer för att Gud vill.
Som det här med din son.
Att leta efter din son.
Jag vet att någonstans inom dig finns den stora rädslan-
- att det kommer sluta dåligt.
Jag med, Brenda.
Jag med.
Men du måste vara stark.
Du måste tro att om något hände...
...om det är så...
...är det för att Gud ville ha pojken-
- som han kommer att vilja ha alla oss en dag. Det är ingens fel.
Men du ska veta det här.
Jag slutar inte förrän jag hittar honom.
Och personen som...
Personen han sist var med.
Ju mer vi försöker veta desto mer gåtfullt blir livet.
Ibland finns det inget mer att göra än att släppa taget.
Du måste släppa taget.
Och överlåta det till Gud.
Kom här.
Se på det.
Stället är en tickande bomb.
Du vet vad det betyder.
Vad jag har hört är du älskad här.
Jag är så trött. Brenda, Brenda.
Jag vill hitta din son.
Och det innan någon skadas.
Vi jobbar arslet av oss här. Så om du kan säga något-
- som kan avsluta det här så är det dags nu.
Brenda, snälla.
Kom igen. Snälla.
Jag försöker.
Det är så svårt.
Du anar inte.
Får jag bara se barnen?
- Där är hon? - Fröken Martin!
Åh, herregud.
- Hej, Brandon. - Har de hittat Cody än?
Nej, älskling, det har de inte. Jag är okej.
Vad gör ni? Visa mig. Låt mig se.
Åh, vad fint. Får jag sitta med dig?
- Var är Felicia? - Handskas med Billy.
Vad fint.
Jobbade Brenda igår? Hur verkade hon för dig?
- Hon verkade lite borta. - Tog hon med Cody?
Nej, hon sade att han var sjuk.
- Vill ni se min son? - Va?
Jag tror det var bra för honom att han var den enda vita här-
- för det är viktigt att veta hur det känns att vara den enda.
Kan jag få låna Codys foto?
Ta min!
Jag älskar fotografierna, tack så mycket.
Fröken Martin. Vad har hänt med dina händer?
Jag fick några skärsår, men ser du bandaget? Det kommer bli bra igen.
Tack, sötnos. Åh, Cassandra.
För sökningen efter Cody Martin sänder vi direkt från Gannon-
- där lokale inspektören Daniel Martin, morbror till den saknande fyraåringen-
- precis ska vädja till Codys bortförare.
Inga frågor ställs.
Släpp av honom vid vilket hörn som helst. Ring 911 och stick.
Det blir ingen vedergällning, inga följder, ingen förföljning.
Vi vill bara ha tillbaka pojken. Gör det rätta.
Det var inspektör Daniel Martin som vädjade efter Cody Martin.
Fyraåringen försvann när hans mammas fordonkapades i Gannon, New Jersey.
Drama.
Kom igen, är du döv?
Godisgram.
Hallå, Rafik!
Bort från mig!
Bort för fan!
Din jävel!
Om du inte respekterar mig och fortsätter förvekliga mig...
Förvekliga? Det gör du själv.
Du rotar runt i min lägenhet.
Det är precis det jag menar.
Du är ingen man.
- Ingen får lov att gå ut. - Han kan gå ut.
Men jag känner inte de här barnen. Du behöver inte känna dem.
Vems sida är du på?
- Du vet hur jag funkar. - Vilken jävla bilkapare?
Pressa din flickvän där så får du kanske veta vad som pågår.
- Berätta inte hur jag ska jobba. - Jag kan sköta mitt jobb i alla fall.
- Släpp igenom dem. - Nej, inte än. Glöm det.
- Vad fan vill du? - Salim! Nej! Nej!
Nej!
Det här är skitsnack! Hon kan dra åt helvete.
Ge plats, ge plats!
Bort från mig!
Du vet att du gör fel.
Bobby!
Felicia!
Felicia, nej...
Felicia.
Gör mig en tjänst. Kolla henne. Ta henne till din lägenhet.
Lorraine, jag såg precis Cassandra. Hon gjorde en teckning.
Vad gör du med henne?
Vad gör hon här?
Jag känner ingen från Gannon.
- Och håll dig borta från mitt barn. - Va? Va?
Jävla slyna. Kom, Brenda.
Leo.
Hör ni. Ni måste ta det genom mig.
Vi tröttnade på att vänta på dig.
- Du sade att du skulle ta honom. - Tog ni honom för bilstoppet?
- Lorenzo, det här är uppgjort. - Vadå uppgjort, brorsan?
Jag och Rafik har känt varandra länge.
Jag kommer på honom med den här lilla fullmakten idag-
- och han blir skitskraj för mig.
Jag förstår inte. Om det inte är något du oroar dig för.
Är det här du?
Är det du? Var är min systerson?
Var är min systerson, va? Var är han?
Herregud, sluta!
Danny!
Du, Rafik!
Bort från mig! Du vet Gud?
Han kan dra åt helvete! Jag är Gud!
Det är bara du och jag, din jävel! Hör du det?
- Vad fan sysslar du med? - Lorenzo, dra.
Jag gör ditt jobb. Om du är djungelns konung, hur missade du den här apan?
- Du borde gå. - Kyss mig i arslet.
Du gör det värre för alla, inklusive din syster.
Och om dina människor hade vett nog hade de sagt samma sak.
Lorenzo, vad gör du? Skyddar du dina egna?
Jag vet inte. Gör du?
För du vet också att det inte finns någon gärningsman.
- Kallar du min syster för barnamördare? - Jag vet inget om ett dött barn.
Jag säger att din syster Ijuger.
Vad händer där inne? Lorenzo!
Lorenzo, öppna dörren!
Kom igen, Lorenzo!
Öppna omedelbart!
Vad gör ni mot Rafik? Han har inte gjort något!
- Vem släppte in dem? - Slog ni honom för gräs?
- Stick härifrån. - Annars slår du oss också eller?
- Håll käften och dra. - Vem är du att tala så till mig?
- Låt mig ta hand om det. - Släpp in oss igen.
Han tog inte barnet, jag vet det. Varför gör de så mot honom?
- Jag vet. - Varför gjorde de så?
Gå hem, låt mig ta hand om det.
Jag vet inte vem du tror att du är, men du kanske bör stanna med dem.
Det är över. De vill ge det till FBI.
- Det är en bra grej. Du slipper skulden. - Nej. Nej, nej.
Kom igen, han är död. Hon gjorde det.
Ta det lugnt där, Bobby. Vi vet inte något med säkerhet.
Men jag vet att det är en hel del om den natten hon inte berättar.
Jag lägger inte av förrän det är löst.
Gör mig en tjänst. Gå tillbaka och köp mig en dag till.
Vi organiserar sökfester. Vi jobbar med familjerna. Med polisen.
Men främst är vi bara föräldrar.
Oroliga föräldrar. På grund av det-
- kommer vi nära mammorna på ett sätt som är olikt polisens.
Du var med på Sandra Howard-grejen i Bayonne, va?
Ja, vi hjälpte till.
- Mamman låstes in den gången. - Som jag sade, vi hjälpte till.
Jag vill inte att ni drar snabba slutsatser om Brenda.
- Och jag bestämmer. - Självklart ska vi samarbeta...
Nej, nej. Jag bestämmer.
Jag har något i tankarna som skulle se bättre ut från någon annan än mig.
Jag låter er göra vad ni gör-
- men med all respekt är det ni som jobbar för mig och inte med mig.
Om det är oacceptabelt...
Säg vart du vill gå så hjälper vi dig dit.
- Okej då. - Vi vill bara ha tillbaka pojken.
Har ni varit i Freedomland förut?
- Skickar ni fortfarande nybörjarna dit? - Ja.
Inspektör Council fick hit oss ur polissynvinkel.
Men vi är här som föräldrar.
Vi är här för vi har barn allihopa.
Det som hände din son kunde hänt alla våra barn, okej?
Okej.
Det här är Marie. Och Lewis.
Det här är Elaine. Det är Tina. Elaine är hennes mamma.
Vem är Kent?
Den förste pojken vi försökte hitta. Tio år sedan.
Vi har hjälpt hitta barn sedan dess.
Fann ni Kent?
Vill du ha vår hjälp?
- Okej. - Bra. Bra.
För det första måste vi höra vad som hände.
Jag kan inte säga det. Jag sade allt till polisen.
Jag vet, jag vet. Som jag sade, de har sina prioriteringar och vi våra.
En gång till bara och...
Nej, jag kan inte.
Nej.
Okej.
Jag förstår.
Vi utgår från polisrapporten då.
Först av allt tittar vi på frågan.
Var är din son?
Eller hur? Var letar vi?
Vad känner du instinktivt?
Han försvann i en bil.
Säg att din son vaknade. Säg att kaparen insåg barnet-
- relativt tidigt. Så inom två km radie.
Men det har snart gått ett dygn.
Oddsen att han fortfarande är på gatan är inte så bra just nu.
Vi tittade på kartan och kom fram till fyra ställen där ett barn kan gå vilse-
- eller gömma sig en hel dag utan att märkas.
Sen körde vi runt och eliminerade tre.
Det är en golfbana. Det är en kyrkogård.
Det här är en fotbollsplan. Det finns inget ställe att gömma sig på.
Och då kvarstår... Freedomland.
Freedomland?
Det är ett gammalt barnhem som fungerade som en fristad för hittebarn.
Det är inte långt från Armstrong.
- Cody kan ha... - Ja, okej.
- Så Freedomland? - Det känns bra i det här fallet.
Okej. Då blir det Freedomland.
- Du kommer väl också? - Absolut.
Vad fan är allt det här? Jag måste bara få henne till Freedomland.
Det fungerar inte om du tar raka vägen. Dessutom har vi ett litet problem.
Du är här, du kan lika gärna gå ut.
Låt oss öppna dörren.
Ursäkta mig, damer.
Hej, Brenda, hur är det?
Gudomlige Fader. Vi ber om er välsignelse och vägledning idag-
- när vi sänder ner de här frivilliga-
- för att hjälpa modern till Cody Martin att hitta sitt barn-
- och att säkert ta hem honom.
Vi ber om modet och styrkan-
- att lyckas med uppgiften.
I faderns, sonens och den helige andens namn. Amen.
Amen.
Var är hennes insektsskydd?
Karen bär inte sådant. Om någon bet Karen skulle den bli galen.
- Jaså? Varför? - Karens son blev bortförd.
Vår första unge.
- Du menar Kent? - Tio år sedan.
Tina här var en bebis.
Vi kände varandra från grannskapet.
Karen fick ihop oss.
Vi visste inte vad vi gjorde-
- men vi finkammade varenda skog-
- fält, avloppsrör, vik, kulvert... Överallt.
Och vi... skickar fortfarande flygblad.
Vad kan jag säga? Vi blev bättre genom träning.
Karen vet vem som tog honom. Snuten kan inte bevisa det.
- Inte vi heller. - Gud...
Jag och Kent gick i samma skola. Jag vet att han är i min åIder.
När vi hittar honom förväntar jag mig fortfarande att han är åtta år.
Varför är ni tre på mig medan Karen har Brenda alldeles själv?
- Varför? Sympati. - Sympati?
Jag förlorade aldrig ett barn. Gjorde du?
Akta.
Håll er nära varandra.
Se dig för. Jag har dig.
Jag är så trött. Vad vill ni mig?
Vi ska se oss omkring.
Det är lite farligt. Hälften av dessa golvbrädor kan rasa när som helst.
- Du får stanna här och vänta på oss. - Vad gör ni?
Vänta bara på oss.
Jag kan inte vara ensam.
Det känns om att de fortfarande är här.
När de till slut låste det här stället kändes det som...
Som att stänga ner helvetet.
Har du någon aning om generationerna av barn-
- som led här inne?
Tusentals.
Tusentals som försummades...
Och utnyttjades... glömdes.
Bara... bara ödelades.
Även din egen familj struntar i dig efter ett tag.
Du kommer ner och barnen säger "Mamma, ska du vara ledsen idag?"
Det är allt som kan ge dig tillbaka lite av normala livet, när det slår dig.
Allt du gör mot dina andra barn, mot ditt äktenskap.
Men jag kunde inte ens det. Jag kunde inte låtsas.
Den jäveln Jimmy tog mitt liv.
Han tog min familj.
Min man sade typ "Kom igen Karen-"
- "tänk på de andra barnen. Och mig. "
"Vi måste fortsätta jobba livet. "
Han kallde det "jobba livet. "
Du vet, män stukas alltid.
Pratar om att jobba livet, säger "Tänk på de andra. "
"Resten av oss. " Dem.
Och sen sticker de. De har inte mage för det.
De har inte hjärtat.
Vi...
Vi är jägarna, Brenda.
Vad kan jag säga till barnen? Jag kan bara säga sanningen:
Om det hade hänt dem istället för deras bror hade det varit samma sak.
Jag vill ha tillbaka min familj.
Men tills någon kan säga att min son är borta-
- är jag här. Och här stannar jag.
Ibland vill jag bara ta-
- den perversa mördaren och säga:
"Jimmy, du tog honom. Vi vet det. "
"Säg inte ett ord, bara nicka. Är han död? Ja eller nej?"
"Gör du det lämnar jag dig ifred. "
"Du kommer inte åka dit för att nicka. Jag svär att du inte kommer se mig mer. "
"Är han död? Bara nicka. "
"Jag måste få veta nu, Jimmy. "
"Är han död?"
"Kära Jesus i himmelen, kan du inte berätta?"
"Bara nicka. "
Bara en nick med huvudet.
Och natt blir till dag.
Är han död? Ja eller nej?
Ja eller nej?
Stilla mitt hjärta.
Stilla mitt hjärta, Brenda.
Det är så varmt.
Det känns som i helvetet.
Jag ville inte bara veta om han var vid liv.
Jag ville ge honom en riktig begravning.
Tanken av honom i ett dike-
- i någon ytlig grav i skogen där djuren kan...
Fan.
Min pojke var inte som de barnen.
Han var älskad.
Han var omvårdad.
Han är inte här.
Ni är i fel park.
Tack, Gud.
Tack.
Är han död?
Ja. Han drack en flaska hostmedicin.
För två nätter sedan. Kvällen innan jag kom till sjukhuset.
- Såg du när han drack det? - Nej, jag var inte där.
- Var någon annan där? - Han var ensam.
Han var... helt... Helt ensam.
- Var är han? - Han är inte här.
Brenda. Var är han?
Gud, snälla.
- Gud, snälla. Jag hittar honom inte. - Försök vara lugn.
Jag hittar honom inte.
Jag kan inte hitta honom.
Kom hit.
Jag tror vi hittat något.
Det här är alv. Det bör ligga under.
Och det här är av en människa.
- Är det här? Begravde du honom här? - Ja.
- Grävde du upp det här? - Ja.
- Och sen lade du stenarna här? - Ja.
- Alla dessa stenar. - Ja.
Här borta.
Vad gör de?
- Jag kan inte vara här. - Jag vill inte heller vara här.
Jag vill inte ha en advokat. Snälla, ta mig härifrån.
- Allting. - Jag svär... men bara till dig.
Okej, kom här.
Du måste göra en sak åt mig.
- Vad? - Visa hur du bar stenarna.
Du måste plocka upp den där borta.
Här. Ta den från mig.
Kom igen, ta den.
Ta den.
När du berättar allting-
- måste du börja med att berätta vem som grävde graven.
Och vem som bar stenarna. Och snälla, säg inte att det var du.
För om du börjar med en lögn kommer du förlora den största fränden du haft.
Och jag kommer bry mig om dig. Jag åtalar dig och dumpa dig i systemet.
Hör du det?
Jag svär på Gud, jag säger allting. Ta mig härifrån.
Ring mig när han är uppe.
Vet ni vem det här är?
Det här är jag. Det är du och du och du.
Det är alla vi och ingen av oss.
Det är niggern i vedtraven.
Det här är "En svart man gjorde det. " Den populäraste varan i affären.
Men vet ni vad? Vi köper det inte.
Vet ni vad? Vi vill inte ha det.
Gannon, se upp. Dempsy, se upp.
Det är något som ni missat, Armstrong är inget fängelse
Gannon, se upp. Dempsy, se upp.
Det är något som ni missat...
- Har du åtalat henne än? - Jag väntar på kroppen.
Dödade hon honom? Du måste till mordroteln.
Annars kommer Armstrong leva rövare ikväll.
Jag försökte stoppa blockaden.
- Omständigheterna... - Vill du prata omständigheter?
Det råkade vara Armstrong och ett gäng gyttjiga djur på bidrag-
- som inte förtjänade omtanken du ger en hund.
Åklagaren...
...om han har en presskonferens ikväll vill han ha dig vid sin sida.
- Säga att folk ska vara lugna. - Säg att han kan kyssa mitt arsle.
Och när han är klar kan du få smaka.
- Var är hon? - Intervjurummet.
- Har hon en jävla advokat? - Danny, du kan inte...
Låt oss prata om stenarna.
Han ville inte ha med det att göra, men han gjorde det åt mig.
- Vem? - Jag grävde graven med händerna.
Jag intalade mig själv att jag bäddade hans säng en sista gång.
Jag kunde inte ta dit min pojke så jag bad honom göra det åt mig.
- Billy behövde göra det. - Billy vem?
Jag sade att han var ansvarig för vad som hade hänt-
- men det var jag. Alltid jag.
Men han behövde göra det.
- Billy vem? - Felicias Billy.
Jag har spenderat hela livet med att försöka distansera mig från folk.
Min familj, män, andra barn...
Vi håller oss till för tre nätter sedan.
Du måste låta mig. Sen vi träffades-
- har jag försökt komma på ett sätt att verkligen berätta det här.
Och nu måste du låta mig.
Med min familj var det alltid "Låt mig vara. "
Men med ett barn är det ditt, det är säkert.
Det är äntligen säkert. Och...
När jag blev gravid var det en olycka.
Jag hade inte tänkt skaffa barn.
Det var mitt eget. Sen hade jag en vision-
- om hur det kunde vara.
Kamratskapen, hemligheten...
...kamratskapen.
Jag berättade aldrig för killen. Och i fyra år med var livet som en klippa-
- men vi högg in en avsats ihop.
Men det var inte tillräckligt.
Man kan inte leva så.
- Hade Billy något med detta att göra? - Nej, han träffade knappt Cody.
Så Billy... Jag brukade göra en grej på Regnbågsklubben...
Jag tog in lärare, advokater och poliser som pratade med barnen om sina yrken.
Så kom Billy in. Jag visste att han var arbetslös och det var så sorgligt-
- men han pratade så ivrigt med barnen om aktier och obligationer-
- och det var för svårt för barnen-
- men så snällt. Jag såg på Felicia när han talade-
- och hon himlade med ögonen.
Men jag förstod honom så väl, för det var som... att...
Han var jag.
Efteråt tog jag hans hand-
- och han måste ha hoppat en kilometer, men det var på.
Hela grejen tog tio sekunder.
När han kom över den kvällen visste jag att jag var i trubbel-
- för jag hade lagt mig ner med en som inte var ett barn efter alla år.
Jag hade... överavstått och jag var i mycket trubbel.
Innan Billy brukade jag älska att lägga mig med Cody-
- eller se på film med honom innan han lade sig.
Och är det som att jag ser min son-
- i TV-Ijuset och han är...
Han är odyrbar för mig. Det är som videos.
Jag slösar kritiska minuter. Billy är på nedervåningen.
Jag måste få ner ungen. Och Cody tar..
Cody... Cody tog...
...en timme, ibland 30 minuter.
Och jag vet att han känner min spänning och det håller honom vaken.
Ibland trodde jag han sov och trippade på tå ner för hallen-
- och hörde "Mamma!" och jag sade "Sov!" men hur snabbt skulle du somna-
- med en halvgalen jätte över dig som inte älskar dig mer?
Som brukade hantera dig som solen, månen och stjärnorna men inte mer.
Så jag började ge honom hostmedicin-
- för att han skulle somna. Inte mycket.
Bara det du ger ett barn. Och det fungerade.
Jag sade att det var nattvitaminer.
Det blev en del av rutinen.
Jag hör vad du säger, men vi måste gå till tre nätter sedan.
- Du måste berätta... - Han ville inte gå ner.
Jag hade redan medicinerat honom och han ville inte gå ner.
Och den natten pratade jag med Billy-
- för jag visste att han ville göra slut och gå tillbaka till Felicia.
Och det var lite avslappnande att Billy dumpade mig-
- och det var nog den sista natten jag lämnade min son ensam.
Nog den sista, men han gick inte ner.
Så jag sade: "Var en bra pojke och somna. "
Han var helt rasande.
"Jag vill inte att du går. " Men som en man skulle säga det.
Han stod där slagkraftigt med medicinen-
- och jag ville säga "I natt är den sista natten. Ge mig en sista... "
Men jag sade: "Somna du. Jag är snart tillbaka. "
Och han sade "Om du går, kommer du ångra det. "
Men som en avundsjuk make. "Om du går, kommer du ångra det. "
Och jag gick nästan inte. Jag hade aldrig hört den tonen.
Om bara han hade låtit mer barnlikt eller patetiskt.
Men hans röst var så hård- - och det skrämde mig.
Och han var bara fyra år.
Ingen måste berätta det för mig.
Så...
...jag går ner för trappan. Och helt klart...
...säger Billy att det är över. Och jag skriker och gråter-
- men jag har bara så många känslor.
För jag är ganska lätttad. Och jag går upp igen och jag-
- ser honom inte. Och jag letar i hans säng.
Och jag tänker "Han gömmer sig. "
"Han gömmer sig, han är arg på mig. "
"Han försöker skrämma mig eller något. Men det är okej för jag förtjänar det. "
Och jag är ganska sorglös nu för det är över så jag säger "Cody?"
"Cody, var är du?"
Och sen ser jag honom, under bordet. Han sover.
Och jag kryper dit för jag ska bära honom till sängs.
Och jag lade min hand i något blött-
- och lukten...
Lukten...
Och då såg jag den tomma flaskan.
Och jag kom ihåg "Om du går kommer du några det. "
"Om du går kommer du ångra det. "
- Var han fortfarande vid liv? - Han var inte vid liv.
- Försökte du återuppliva honom? - Han var inte vid liv.
- Hur visste du det? - För jag är hans mamma.
Och vi mammor vet sånt här.
Han sade så. Och han hade rätt. Han hade rätt.
- Han visste inte vad han gjorde. - Han hade rätt.
Det var en olycka. Om det du sade är sant var det en olycka.
- Jävlas inte med mig. - Vad hände sedan?
- Vi måste prata mer. - Jag är klar, åtala mig.
Vill du se Billy i fängelse?
Om vi slutar nu åtalar jag honom för konspiration.
Om han bara bar en kropp måste du ta mig till slutet.
Jag kommer bara ihåg att lägga handen i något vått.
Och lukten och sen gick jag.
Jag gick och tänkte på min son, tänkte på...
...att leva utan... Leva varje dag med...
Och jag tänkte "Gå bara in i vägen. "
"Bara dö. " Men...
Jag kunde inte.
Och jag är i en dimma. Och jag går...
...och jag hamnar i den parken och jag klöser och gör hans...
Sen behövde jag gå tillbaka för att hämta honom och hur kunde jag?
Så jag ringde Billy.
Och exakt vad gjorde han?
Jag var inte där, men...
Han måste ha gått upp och sett Cody. Och lagt honom i bilen.
Jag antar att jag sagt vart han skulle gå. Och stenarna...
Jag antar att han gjorde det för att göra det riktigt.
Nästa natt... måste jag ha vetat vad jag skulle göra-
- men jag minns inte att jag tänkte på det.
Jag gick till Martys Park och började tryckte mina händer i-
- i skiten, bara tryckte in dem. Jag ville få bort varje jävla-
- trasig, rostig... Allt, i min hud.
Sen gick jag genom Armstrong och jag visste nog att jag skulle till sjukhuset-
- och jag visste nog vad jag skulle säga, men jag minns inte att-
- jag kunde historien, lögnen, innan den kom ut ur min mun.
Jag antar att jag visste någonstans att Armstrong skulle klara det. Att ingen...
Ingen individ skulle skadas av det-
- och att jag kunde gå vidare-
- med något slags liv, men...
Man kan inte det.
Man kan inte det. Nej.
Vad? Vad är det? Har de Cody?
- Är han okej? - Va?
Vad gjorde jag?
Okej, Brenda. Vid det här laget måste jag åtala dig för mord.
Personligen har jag ingen anledning att inte tro på allt du sade till mig.
- Jag hade inte kunnat vara där för honom. - För alla hinder du lade i vår väg-
- måste jag göra det här. Förstår du?
När du kommer till rätten blir åtalet förmodligen nedgraderat.
Det här är inspektör Lorenzo Council.
Jag är i förhörsrummet i södra distriktets polishus.
Det är 4 maj, 16:55.
Jag är med Brenda Martin, 37-årig vit kvinna-
- som bor på 16 Van Loon Street, Gannon, New Jersey.
Telefonnummer 120-7210.
Social security-nummer 983-40-3947.
- Vad har jag gjort? - Uttalandet gäller-
- fyraårige Cody Martins död.
Sluta! Sluta!
Kan jag få lite hjälp? Hjälp mig!
Kan jag få lite hjälp?
Lugna dig! Lugna...
Lugna dig. Lugna dig.
Ta det lugnt, skada henne inte.
Okej, det är okej.
Inspektör Council. Hur illa var det jag gjorde?
Titta i ditt hjärta. Hur illa var det jag gjorde?
Kom igen, Billy.
Jag bryr mig inte om vad du säger.
Det finns inget du kan göra.
Herregud, inget jag kan göra.
- Alla enheter, kod tre i Armstrong. - Bil 12 svarar på kod tre.
Alla enheter, svara.
- Bil 14, kod sex.
Potentiellt upplopp utvecklas i Armstrong.
Alla enheter, kod sex. Förstärk enhet tre vid Jackson.
Alla enheter svara, kod tre.
Alla enheter, kod tre i Armstrong.
Jag har det!
Gör det!
Hjälp!
Stick härifrån!
Allihopa, gå tillbaka hem.
Ni måste backa, snälla. Allihopa.
- Vad är det? - Glöm det. Ta på dig igen!
För er egen skull, låt inte detta hända. Det här kommer inte hjälpa.
Kom igen, SWAT.
Det här kommer inte hjälpa!
Vad är fel på dig? Det här är ditt. För din familj!
Jag kommer och tar er.
Ni vet att ni inte ska göra det här.
Jag önskar ni flyttade på er.
Jag hade spräckt era skallar.
Stick härifrån.
Lorenzo! Lorenzo!
- Jag såg just niggern med slynans unge. - Kaparen är precis under min säng.
Vill ni att de kommer in här? Nej, det vill ni inte.
Ser ni de här snutarna? De är toppen av isberget.
Varje snut i Dempsey och Gannon är på spänn.
Det finns fan så mycket mer av dem än er.
Så om det här spårar ur kommer de bli till en stor jävla polisstyrka-
- som kommer sparka in våra dörrar!
- "Våra dörrar?" - Du är inte en av oss.
Leo?
Så du bryr dig om stadsgränser och skit.
Ta hand om din stad så tar vi hand om vår.
Få de härifrån bara.
Du kommer starta det enda du är här för att förhindra.
- När de backar, backar vi. - Nej, ni backar sen backar de.
Backa bara upp lite. Jag tar hand om min ände, okej?
- Alla, håll er lugna. - Vad fan glor du på?
Ha en bra natt nu, hör du det.
Rafik! Rafik!
Kan jag hjälpa dig med något?
Nej!
- Rafik! - Gör det inte. Gör det inte!
Få honom härifrån.
Fröken Martin. Jag har här ett åtal om vållande till annans död-
- i fallet om Cody Martin undertecknat av inspektör Lorenzo Council.
Förstår du anklagelserna?
Fröken Martin?
Ser ni oss, inspektörn?
Ja, det gör vi.
Fröken Martin? Förstår du anklagelserna?
Ja.
De gav oss ett riktigt lyxrum här.
Så de har dig i förvar, va?
På självmordskollen också.
Det är standardutförandet.
Du är inte den enda personen jag besöker här idag. Min son, Jason...
Han är här för väpnat rån.
Använde min pistol också.
Mina vänner säger "Lorenzo, det är inte ditt fel att hans lutade så. "
"Han måste ta ansvar för det själv. "
"Jag har inte sett en napp i hans mun de senaste tio åren. "
Mellan oss är det mitt fel.
Jag känner mig ansvarig därför att mannen han är-
- är den mannen jag visade att han skulle vara.
Hög hela tiden.
Självisk. Okontrollerad. Jag var inte där varje dag.
När jag var det, bråkade jag med hans mödrar.
Sån var jag.
Jag är så ledsen.
På den tiden...
...sket jag i allting.
Nu är Jason i fängelse och han kommer nog åka in och ut för resten av sitt liv.
Det är lite sent nu-
- men jag vill bara vara där för honom.
Men med barn-
- spelar det ingen roll vad du gjort eller hur illa saker verkar-
- för Gud finner alltid ett sätt att ge dig en till chans.
Kanske inte med just det barnet, men...
Det jag försöker säga är...
...att Guds elegans är tillbakaverkande.
Så varje litet barn där ute är Jason för mig nu.
De är inte mitt blod, men jag överlever.
Och jag är lycklig, mitt liv är bra.
Det finns många unga kvinnor här inne.
Några är bra mödrar, några inte. Men de behöver hjälp allihopa.
På besöksdagen, i barnkammaren, även i fosterstadiet.
Och fängelsedirektören här är en gammal kompis till mig...
- Jag älskar dig. - Va?
Jag älskar dig för sättet du pratar med mig.
Jag har älskat dig för det ända sen jag träffade dig.
Jag önskar jag hade ditt hjärta.
Jag vet inte om din advokat kommer överklaga-
- eller vad som kommer hända.
Men du kommer vara en ung kvinna. Många saker som du kan...
Jag... kommer på besök.
Brenda, nå fram till folk här inne, okej?
- Jas, hur är det? - Var inte du här i tisdags?
- Vill du att jag går? - Nej, det är lugnt. Bara roligt.
- Som jag sade, hur är det? - Arierna ville att jag skulle gå med-
- men jag var lite nervös angående initieringsgrejen.
Du, farsan...? Är du okej?
Ja.
Ja, jag mår bra.
Jag mår riktigt bra.
- Så vad tycker du? - Hur går det för dig?
Du vet, det hårda livet där ute.
Jag tyckte att du bör se det här.
Du vet det där med bilkaparen?
Jag vet att jag borde kunna förlåta. Men...
Och hon med Billy. Han fick inget från mig, så...
Men Lorenzo, hade han något att göra med skadandet av barnet?
Nej, det hade han inte.
Tack. Tack.
"Det här barnets liv var inte förgäves. "
"Han förde oss samman i en gemensam sorg.
"Han påminde oss om hur mänskliga vi är. "
"Och om hur smärta berör oss alla. "
"Gå till Gud, lilla ängel. Och tack. "
Jag uppskattar att du tog mig hit ut, Bobby. Det gör jag verkligen.